Критическая температура сверхпроводящего перехода отдельных фаз висмутовых многофазных купратов после охлаждения в магнитном поле до температуры 77 К - Чигвинадзе, Дж.Г.; Ашимов, С.М.; Акривос, Дж.В.; Гуламова, Д.Д. (ФІЗИКА НИЗЬКИХ ТЕМПЕРАТУР, 2019)
З використанням високочутливої торсіонної коливальної техніки визначено критичні температури надпровідного переходу Тс окремих фаз багатофазних купратів Bi1,7Pb0,3Sr2Ca(n-1)CunOy (n = 2–30) в постійному зовнішньому магнітному полі Н в інтервалі температур 77–270 К. Виявлено, що піки загасання коливань більш виразно проявляються при швидкому охолодженні зразка у зовнішньому магнітному полі (FC) до температури 77 К та повільному відігріванні до кімнатної температури. Збільшення часу витримки зразка у магнітному полі при 77 К призводить до збільшення температури Тс різних фаз та посиленню інтенсивності сигналу, що відповідає високотемпературним фазам з Тс ≥ 240 К. Структурні дослідження показали, що зі збільшенням часу витримки зразків при 77 К в результаті їх стиснення зростання концентрації напруг на міжзеренних границях, можливо, сприяє збільшенню щільності дефектів та посиленню пінінга вихорів Абрикосова, тобто створює нові (додаткові) умови їх «заморожування» при FC процедурі. Встановлено, що в зразках ряду Bi1,7Pb0,3Sr2Ca(n-1)CunOy (n=2–30) зі збільшенням n значення критичної температури Тс зростає від 107 К до ≥ 240 К.